פרשת פנחס
הפרשה נמצאת בספר במדבר מפרק כה' פסוק י' עד פרק ל' פסוק א' .
הפרשה מתחילה במילים הבאות:
וַיְדַבֵּר יְהוָה אֶל-מֹשֶׁה לֵּאמֹר: פִּינְחָס בֶּן-אֶלְעָזָר בֶּן-אַהֲרֹן הַכֹּהֵן הֵשִׁיב אֶת-חֲמָתִי מֵעַל בְּנֵי-יִשְׂרָאֵל בְּקַנְאוֹ אֶת-קִנְאָתִי בְּתוֹכָם וְלֹא-כִלִּיתִי אֶת-בְּנֵי-יִשְׂרָאֵל בְּקִנְאָתִי.
פרשת פנחס מתרחשת בעבר הירדן, ערב כניסת בני ישראל לארץ ישראל. משימת הכניסה לארץ אינה פשוטה, וצריך להתכונן לקראתה היטב. בהכנות אלו מתמקדת הפרשה.
ראשית צריך לבדוק מהו גודלו של צבא ישראל. לשם כך נערך מפקד גדול לכל הגברים מעל גיל 20 בכל שבטי ישראל. הפוקדים עוברים ובודקים כל משפחה וכל שבט ולבסוף מסכמים את המפקד כולו. לרשות בני ישראל עומדים 600,730 גברים מעל גיל 20 (פרק כו' פסוקים א'-נא').
אח"כ מורה האל למשה כיצד תחולק הארץ בין שבטי ישראל- כל שבט יקבל נחלה בהתאם לגודלו, אך מיקום הנחלה יקבע על פי הגרלה. דיבורים אלו על חלוקת הארץ אינם קלים לחמשת בנות צלופחד, אביהן נפטר במדבר ובנים לא היו לו, ולכן לא תהייה נחלה על שם צלופחד בארץ ישראל. בצר להן הן פונות אל משה ומבקשות לקבלת את נחלת האב אף שבדרך כלל רק בנים יורשים את נחלת האב.
משה מאזין לבקשתן, ובהוראת האל מקבל את הבקשה לרשת את נחלת אביהן ומוסיף, שאין זו הנחייה מיוחדת רק לבנות צלופחד, אלא חוק לכל העם – אדם אשר נפטר בלא בנים נחלתו עוברת לבנותיו. אם כן תעוזה של כמה בנות הצליחה לשנות חוק מחוקי התורה! (פרק כז' פסוקים א' –יא').
משה מכין את כניסת ישראל לארץ, אך יודע שהוא עצמו לא יזכה להיכנס לארץ (הסבר להישארותו של משה מחוץ לארץ ישראל ראו בתקציר פרשת חקת). משום כך צריך למנות מחליף למשה, למצוא מנהיג אשר יוביל את בני ישראל בכניסתם לארץ. האל בוחר ביהושע בן נון משרתו ותלמידו של משה להיות המנהיג הבא, אח"כ מכנס משה את כל העם ולעיני כולם סומך את יהושע כמנהיג הבא (פרק כז' פסוקים טו'-כג').
להיכנס אמנם משה לא יכול אך לראות את הארץ הוא יכול. משה עולה על הר העברים אחד ההרים הגבוהים בצידו המזרחי ומשם הוא משקיף ורואה את הארץ הנכספת (פרק כז' פסוקים יב'-יד').
הפרשה מסתיימת בקטע ארוך המתאר את קרבנות כל החגים (פרק כח' פסוק א' – פרק ל' פסוק א').
במדריך לכתיבת דרשה תמצאו מידע שימושי על מבנה הדרשה ותהליך כתיבתה.
בכל פרשה ישנם נושאים מרתקים רבים שיכולים לשמש אתכם בכתיבת הדרשה שלכם. הנה כמה רעיונות מעניינים לכתיבת דרשות על פרשת בראשית:
בפרשה עומדים בני ישראל בפני יציאה למסע האחרון במדבר, המסע אל ארץ ישראל. גם אתם כמו בני ישראל יצאתם למסע, מסע התבגרות.
אלו הכנות אתם עושים לפני המסע? מה עוזר לכם בדרך? אלו הכנות נוספות כדאי לכם לעשות? בדרשה שלכם, אתם יכולים לתאר את התהליך ולהשוותו להכנות בני ישראל למסע. למשל: המפקד, האם רק אתם יוצאים למסע מעין זה? אולי גם חלק מחבריכם מרגישים שהם יוצאים למסע אל עבר ההתבגרות? תוכלו לשאול אותם, ולברר כמה מהם מרגישים כך, וכמה מרגישים שעבורם זה לא ממש מסע. תוכלו לברר גם, בטרם תצאו לדרך, מי חשוב לכם שילווה אתכם במסע הזה, מי יכול לעזור ולסייע לכם במסע, ואת מי אתם רוצים לשתף בחוויות שלכם מהדרך.
הפרשה עוסקת בעיקר בהכנות לכניסה לארץ. בני ישראל מבינים שכדי להצליח בהתיישבות בארץ ישראל עליהם להתכונן לכך היטב. הם משקיעים גם בהכנת הצבא, גם במחשבה כיצד לחלק את הארץ לשבטים וגם במינויי מנהיג חדש.
דרשתכם יכולה לעסוק בחשיבות ההכנה מראש, כיצד השקעה קטנה של מחשבה טרם מעשה יכולה להשפיע המון, כיצד תכנון מראש יכול לשנות את כל מעשינו. היכולת לתכנן מראש היא אחת התכונות המבדילות בין ילד לבוגר.
ילד צעיר איננו חושב לפני מעשיו, אלא מיד עושה כל מה שבא לו, כל מה שעולה לו לראש. בוגר מסוגל לעצור שנייה ולחשוב מה יהיו תוצאות המעשה והאם בכלל כדאי לעשותו.
ומה אתכם? האם אתם מרגישים שהתבגרתם בהקשר הזה, לעומת השנה שעברה? אם כן, תוכלו לכתוב על כך בדרשה שלכם.
![הרחבות על הפרשה](/wp-content/uploads/2014/08/harhavot150.png)
לפניכם מספר יצירות תרבותיות הקשורות לפרשה. תוכלו לצטט מהשירים ולשלב קטעים מהם בתוך הדרשה שלכם או להוסיף את התמונות כחלק מן העיצוב.
שילובן של יצירות אמנות בדרשתכם מעשיר אותה, מעלה את העניין בקרב המאזינים ויוצר קשר רגשי וחוויתי של כל אחד ואחת עם הנושאים בהם עוסקת הפרשה.
בפרשה מסופר על ההכנות לכניסה לארץ, ובין השאר, על ספירת האנשים וחלוקת הנחלות. גם אנו נוהגים לספור לעתים את תושבי ואזרחי מדינת ישראל, וגם את תכולתה.
כך בדיוק עושה נתן אלתרמן בשיר מרים בת ניסים.
בפרשה מסופר על בנות צלופחד שפונות אל משה ומבקשות שיעשה עמן צדק בחלוקת הנחלות בארץ. שירה של גלי עטרי מדבר גם הוא על כוחן של נשים, ומציע להן לעשות את הדבר הנכון עבורן, ולדאוג לעצמן.
![פרשנות על הפרשה](/wp-content/uploads/2014/08/parshanut150.png)
מומלץ לשלב אותם בדרשה שלכם ולהעשיר גם את המאזינים לדרשה.
החג הנושא כיום את השם חג שבועות מכונה בפרשתנו חג הביכורים, על שם ביכורי (הפרות הראשונים של העונה) הפירות שהועלו בחג זה לבית המקדש.
מידע נוסף על הטקס הקדום וכן טקסי ביכורים מתקופתנו ניתן למצוא בקישור הבא.
בתחילת הפרשה כורת האל ברית עם פנחס נכדו של אהרון הכהן, ברית שלום, לא ברור מהי ברית שלום זו אך היא נתנה את שמה לארגון ציוני שנוסד בא"י בשנת 1925. "ברית שלום" נוסדה ע"י מספר מנהיגים והוגי דעות ציוניים ומטרתם הייתה ליצור ברית של שלום ושכנות אמיתית עם ערביי ארץ ישראל.
נושא ההפטרה
סיפור ההמשך למעמד הכרמל בין נביאי הבעל לאליהו נביא ה': אליהו הורג את נביאי הבעל ובורח למדבר, שם מתגלה ה' אליו. אליהו אומר על עצמו שהוא מקנא לה'. אליהו מקבל ציוויים להמלכות ביהודה ובישראל ולהחלפתו על ידי אלישע.
הקשר לפרשה
הקשר לפרשה הוא העיסוק המשותף בקנאה לה': בפרשה-פנחס מקנא לה' בהורגו את החוטאים בבעל פעור: "פִּינְחָס בֶּן-אֶלְעָזָר בֶּן-אַהֲרֹן הַכֹּהֵן, הֵשִׁיב אֶת-חֲמָתִי מֵעַל בְּנֵי-יִשְׂרָאֵל, בְּקַנְאוֹ אֶת-קִנְאָתִי, בְּתוֹכָם; וְלֹא-כִלִּיתִי אֶת-בְּנֵי-יִשְׂרָאֵל, בְּקִנְאָתִי. לָכֵן, אֱמֹר: הִנְנִי נֹתֵן לוֹ אֶת-בְּרִיתִי, שָׁלוֹם. והָיְתָה לּוֹ וּלְזַרְעוֹ אַחֲרָיו, בְּרִית כְּהֻנַּת עוֹלָם–תַּחַת, אֲשֶׁר קִנֵּא לֵאלֹהָיו, וַיְכַפֵּר, עַל-בְּנֵי יִשְׂרָאֵל."
בהפטרה, אליהו ההורג את נביאי הבעל: "וַיֹּאמֶר קַנֹּא קִנֵּאתִי לה' אֱלֹהֵי צְבָאוֹת, כִּי-עָזְבוּ בְרִיתְךָ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל–אֶת-מִזְבְּחֹתֶיךָ הָרָסוּ, וְאֶת-נְבִיאֶיךָ הָרְגוּ בֶחָרֶב; וָאִוָּתֵר אֲנִי לְבַדִּי, וַיְבַקְשׁוּ אֶת-נַפְשִׁי לְקַחְתָּהּ".
![אחריות ומחויבות מתוך הפרשה](/wp-content/uploads/2014/08/achrayut150.png)
תכונה והתכוננות
בפרשה, כפי שכבר ראיתם, בני ישראל מתכוננים לכניסתם לארץ ישראל.
אילו תכונות צריך כדי להתכונן לבאות? ומה עם הספונטניות? האם כשמתכוננים מוותרים עליה? לפעמים בא לנו להיות ספונטניים, ולא להתכונן. מהם הרווחים ומהם המחירים של התכוננות? ומהם הרווחים והמחירים של ספונטניות? אחרי שתשקלו ותחשבו על כך, תוכלו לקחת אחריות ולהחליט מתי מתאים לכם להיות ספונטניים, ולקראת מה כדאי לכם להתכונן היטב.